Alfie, Alfie, hur är det med dig?
- Jag har mycket att göra. - Jag har öppet för din skull.
- Är det kvällar igen? - Det finns inget slut, eller hur?
Bara när vi dör.
Läget, Alfie?
Du har väl inte glömt mig?
Alfie.
Maya.
Albert väntar.
Där är hon. Födelsedagsbarnet.
Nästan i alla fall.
Jag gör i ordning den här, som ett glänsande nytt mynt.
Man ska alltid ta hand om de saker man tycker mest om.
Grattis nästan på födelsedagen, Maya. Min kära.
Tack, farbror Albert.
Du vet hur det går till.
Hoppas du får roligt med den, men kom ihåg...
- , ,,säkerheten först. - Bra.
Alfie...
Kan du komma till kontoret i morgon klockan nio? Ta med Connor.
- Ja. - Så bra.
Albert... Jag vill bara tacka dig.
Ha så roligt nu med er.
Du vet hur det går till.
Andas lugnt och långsamt.
Slappna av.
Reglera.
Jag har en måltavla.
Håll kvar då.
Skjut.
Ett rent skott.
Väldigt imponerande.
- Berätta varför vi gör det här? - Jag måste kunna försvara mig.
Jag måste kunna förlita mig på mig själv. Bara på mig.
Och jag är ensam ansvarig för mina val och mitt agerande.
Bra.
- Och... - Pappa, nej.
- Så länge som... - ...du andas skyddar du mig.
Men en dag är du borta.
Då kan du bara skydda mig genom allt du har lärt mig.
Just det.
Jag älskar dig, pappa. - Jag älskar dig också.
Låt aldrig ett byte förfaras. Albert har använding för den i butiken.
Och det överlämnar jag till dig.
Pappa?
Maya?
Om jag berättar en viktig sak, lovar du att inte bli arg?
- Ja, okej. - Så du lovar det?
Jag lovar.
Jag gillar en kille och jag tror att han gillar mig också.
Självklart gillar han dig.
Du är så fin. Frågan är om jag gillar honom.
Om han är bra nog åt dig.
- Det är Jack. - Jack?
Men man vet ju vad alla killar vill.
Jag säger bara att det är naturligt med såna här känslor.
Men det är ingen brådska, du är ju bara 15 år.
Nästan 16 år.
De flesta av mina vänner har pojkvän nu.
Pappa?
Nej!
- Pappa? - Visst.
Vi får se vad din mamma säger.
Pappa, vad är det? Du svettas.
Det är inget, jag är bara... Jag är bara lite trött.
Nej! Nej! Nej!
Nej! Snälla!
Hjälp mig!
Nej!
Snälla!
Nej!
Pappa!
Jag är ledsen, Maya.
Jag är ledsen, tankarna for iväg.
Jag tappade kontrollen, jag är trött. Förlåt.
Jag borde inte ha tagit upp Jack.
Jack...
Var inte fånig. Han har inget med saken att göra.
Nu åker vi väl hem? Till mamma?
Får jag en puss?
Så har ni haft roligt i dag?
Och vad gjorde ni?
- Vi åkte till Albert. - Okej.
- Vad gjorde ni där? - Vi promenerade och pratade.
Ibland glömmer man hur vackert allting är.
Jaså, gör man?
Det var blod på Mayas jacka. Var det en trevlig promenad?
Vi jagade lite också. Ingen stor grej.
Du hade varit stolt över henne.
Hon var lugn och i kontroll.
Jag skiter i om hon var kontrollerad.
Jag vill inte att min dotter jagar djur med vapen.
Okej, Catherine. Okej.
Det var mitt fel.
Albert bjöd in oss för en tidig födelsedagspresent. Och...
Vi tyckte att det vore oförskämt att säga nej.
Och vi fick tillbringa kvalitetstid ihop.
Kvalitetstid?
Ta med henne på bio eller mata änderna. Men utan att skjuta dem.
Förlåt, Maya. Det var dumt att svära.
- Jag ser fram emot min födelsedag. - Det kommer bli så roligt.
Jag har redan köpt några presenter.
Och i helgen kanske vi kan shoppa på vår tjejdag?
Och göra av med pappas pengar.
Vi kanske kan luncha på Fortnum&Mason?
Så ska det låta.
Jag har ett litet önskemål.
Jo...
Jag fyller ju 16 år och jag undrar om jag inte kan få ha en liten fest?
Bara ett fåtal vänner, inget galet. Vi bara chillar.
Vi beställer hämtmat tar det lugnt.
- Snälla. - Självklart.
Nej.
Kom igen, pappa. Snälla?
Snälla, pappa?
Bara ett par vänner så är jag för alltid...
Okej.
Men festen är slut klockan elva. Det är på allvar.
Ja.
Det är bara en liten sak till...
Kan ni tänka er att inte vara här?
Det är inte riktigt coolt.
Men Jack får inte komma.
- Jack? Vem är Jack? - En kille hon är kär i.
Pappa! Han är bara en kille. En vän.
- När tänkte du berätta om honom? - Det är ingen grej.
- Herregud! - Du.
Du får gärna bjuda över vänner. Men du kanske inte gillar det här.
Inga killar. Och ingen Jack.
Säg det.
Inga killar. Ingen Jack.
Jag fattar inte att du tog med henne på jakt igen.
Det var kul. Hon gillar det.
Så hon gillar att leka med vapen? Och döda?
Ska jag behöva se blod på min dotters jacka från djur hon dödat?
Jag vill att min dotter blir en stark ung kvinna med självförtroende.
Du vill att hon blir som du.
Skitsnack, Catherine. Jag vill att hon känner sig trygg.
Det händer sjuka saker. Och det är faktiskt på riktigt.
Jag vill inte att min dotter blir ett offer.
Jag vill att hon ska kunna försvara sig. Vad är fel med det?
Inget, Alfie. Det är inget fel på det.
När din dotter går runt täckt i blod som Rambo borde varningsklockan ringa.
Varför vill du inte att hon bjuder över sina vänner?
Hon är för ung för sånt.
De har ofta dålig påverkan.
Dålig påverkan?
Hennes pappa försöker göra henne till en krigsmaskin.
Du måste låta henne få bli vuxen, Alfie.
Hon är inget barn längre.
Maya, har du ordning på allt?
- Ja. - Det är snart dags.
God morgon, chefen.
- God morgon, Connor. - God morgon, mina damer.
En liten puss till den sötaste tjejen i hela världen.
Nej? Det är den effekten jag har på folk.
Och en stor puss till den vackraste frun i hela världen.
Okej, Connor, Akta så att du inte får en hjärtinfarkt.
Nonsens. Känn här. Mitt hjärta är starkare än Hulken.
Kraftfullare än Superman eller Läderlappen tillsammans.
Ta det lugnt. Pain au chocolat.
- Tack. - Connor, uppdatera mig.
Ja.
- Vill du ha kaffe? - Inkarnation av koffein.
Nej.
Vitt med socker på. Som jag vill ha mina kvinnor.
Du är en jäkla tursam kille, Alfie.
- Jaså, varför då? - Låtsas inte som att du inte vet.
Din fru...
Hon blir bara snyggare och snyggare.
Det är en komplimang! Herregud.
De flesta går ner sig efter att de har fått barn och det.
De ser helt efterblivna ut.
Titta på mig, jag var vacker, men nu ser jag förskräcklig ut.
Sådär. Ett leende. Tack.
Det är som att dra ut tänder. Inte för att du har några kvar, farfar.
Nu förstår jag varför din mamma adopterade bort dig.
Ja...
- Vet du vad det handlar om? - Ingen aning.
- Har nån berättat, Alfie? - Ja.
Det lät som att du förväntade dig en fråga. Förstår du?
- Nej. - Okej.
- Så jag får berätta för din fru? - Är det här psykologins dag?
Först och främst: Dra åt helvete. För det andra är jag din vän.
Och jag är din kollega.
På senaste tiden verkar din hjärna ha varit någon annanstans.
Jag säger bara att om du behöver hjälp...
...nån att prata med, på allvar...
Om jag berättar ska det stanna mellan oss. Förstår du?
En annan idiots liv.
- Jag ser saker. - Vad menar du?
- Sluta, Connor. Jag menar allvar. - Okej. Fortsätt.
Jag ser hemska saker.
I går körde jag hem med Maya. Vi hade varit hos Albert.
Det är en bil framför oss och jag kan inte släppa den med blicken.
Då börjar jag minnas tillbaka.
Vad?
Boden, Philip Boden.
Nazisten du tog för ett par år sen?
För tre år sen, 16 september.
- En kula i huvudet. - Okej.
Och? Du kör runt och minns en skjutning.
Grejen är att det inte var minnen. Det var på riktigt.
Som att han var här på riktigt. Jag såg honom i baksätet.
Och han tittar på mig och blir galen.
Han kastar sig över mig och hans huvud exploderar.
Helskotta, som den där filmen där de ser döda människor.
Ja, jag vet. Det låter galet, men det var på riktigt.
Jag krockade nästan.
Och du berättar först nu? Stanna, Alfie! Stanna genast! Snälla...
Kom igen!
Du, Alfie. Såna här saker händer.
När man håller på med det vi gör...
Tror du inte att jag får besök? Jag får besök.
Allt som behövs är en god natts sömn.
Ta med din fru ut och ha lite trevligt.
Låt din neandertalarhjärna lugna ner sig.
Med tanke på det kanske du håller på att bli galen.
Titta på mig. Det här stannar mellan oss, förstår du det?
Javisst, Aj, aj, kapten.
- Percy... Hur är det? - Alfie.
- Har du väntat länge? - Vad menar du?
Jag frågade bara om du har väntat länge.
I 20 minuter skulle jag säga. Kanske 30. Inte längre.
Du, Percy. Vad har du där?
Jag vill ha dem lena.
I alla fall vissa delar.
Just det.
Du borde ha tagit två påsar.
Alfie, Connor. Albert tar emot er nu.
Percy, sitt kvar eller gå hem.
Du borde ha tagit två påsar. Helvete.
Kom in, killar. Sätt er ner.
Det här är en viktig förfrågan. Hakan Abaci.
Kunden har beställt tortyr. Och vill vara med.
Abaci ska föras hit. Vi kan jobba på honom på baksidan.
Han är övervakad och är säkerhetsmedveten. Ni får lösa det.
Ingen som är med får leva. Ingen som kan koppla det här till oss.
Det här sker i morgon kväll. En drogleverans kommer onsdag morgon.
Abaci får inte vara med.
- Frågor? - Får han se oss?
Det spelar ingen roll. Han kommer bara prata med änglarna.
Nöjet är på vår sida, majoren.
Alfie, kunden har bett specifikt om dig.
Överfallet måste gå kliniskt till.
Du styr tortyren. Och gör slut på honom.
Ta i ordentligt. De vill se på.
Och de är villiga att betala... 200.
Per person.
Förlåt. Förlåt.
- Alfie? - Inga problem, sir.
Bra. Ni får lösa detaljerna med Ronnie.
Vi ses i morgon kväll. Tack.
Då så, killen.
Jag är beredd.
Vänta tills alla har gått ur bilen innan du skjuter.
Jag lyder allt du säger, men jag var nära.
- Kan du göra mig en tjänst? -Ja.
Försök att inte skjuta mig, din lilla spetälssjuka jävel.
Jag lovar. Det är inte svårt att missa en fet jävel som du.
Hur går det, chefen?
Jag ser dem.
En svart Mercedes kör förbi mig nu.
Där är du, min sköna.
Hej, Franky.
Det är spännande tider nu.
Känner du det?
Jag vet att du gör det.
Jag har bra skottläge.
Jag har ett bra skottläge Alfie.
Alfie?
Om du gör ett perfekt jobb åt mig ska du få en belöning.
Om det blir problem för mig får du ännu större problem.
Alfie?
För helvete, Alfie.
Då kör vi.
- Vänta tills föraren går ut. - Han går inte ut.
- Jag vill skjuta. -Vänta.
För helvete, Alfie.
Nu skjuter jag!
- Jag betalar dubbelt så mycket. - Ner i bagageluckan.
Om du stannar till skjuter jag dig.
Om du vänder dig om och ber om nåd skjuter jag.
Om du gör nåt annat än att lägga dig í bagageluckan-
- så kan du hälsa hem till din familj direkt. In med dig.
Ledsen, gamle man.
Jag måste lyda order.
Snälla. Sluta.
Nej.
Det goda ryktet kan föregå en-
- och jag får verkligen valuta förpengarna.
Ta det lugnt nu.
Inte mer.
Tyvärr, mr Abaci, kommer det bli mycket mer.
Ge mig en souvenir sen.
Vad ska du göra?
Vad håller du på med?
Vad är det där?
Nej! Nej! Nej!
Tack. Och jag får anta att du köper en ny ciggarrsnoppare.
Inte mer. Snälla.
Mr Abaci.
Jag representerar alla här i rummet.
Så du kan se mig som deras talesman.
Jag ska vara väldigt tydlig med en sak.
Det blir inga kompromisser.
Ingen förståelse. För i kväll kommer ditt liv att ta slut.
Nu ska du lyssna på mig.
Jag föreslår att du ser på ditt liv och din familj och inser vilken tur du har.
- Och vad du har välsignats med. - Nej! Nej! Nej!
Mina herrar, snälla.
Jag har pengar!
Du lyssnar inte på mig!
Det gör du inte!
För att du fortfarande är positiv! Och optimistisk!
Jag föreslår att du släpper taget!
Släpp taget och lämna världen med nåt slags värdighet!
Som en man!
Jag försvinner, ni behöver aldrig se mig igen.
Så lätt går det inte. Jag har mina order.
Och mina order går ut på att utsätta dig för så mycket smärta som möjligt.
Din jävla best!
Nej. Jag är en soldat.
Och affärsman.
Och i kväll är du mina affärer.
Du har blivit rik genom att sälja droger och utnyttja unga tjejers misär.
Och jag har inte dömt dig för det, även om det gör mig illamående!
För att jag är ett proffs. Den riktiga besten här i rummet är du.
Du är tisdag kväll, bara ytterligare en transaktion.
Snälla... Det räcker.
Nej... Jag har familj.
Min familj älskar mig, jag älskar dem.
Jag älskar dem så mycket.
Har du inte en familj?
Har du ingen fru, son eller dotter?
Har du inte en fru, barn, son, dotter?
Ta dem inte ifrån mig.
Jag behöver dem.
Jag lovar att vara en bra pappa.
Hjälp mig! Snälla!
Har du ingen familj?
- Vad fan händer? - Connor!
Vad är det där för clownerier?
Det ger en mod.
En turkisk kebab... beställd.
Nej! Nej! Nej!
Alfie, vad fan var det där?
På allvar?
Kan nån förklara i Guds namn vad fan det där var?
Jag är ledsen, sir.
Jag kan bara be om ursäkt. Förlåt.
Du ska vara glad att jag inte skär halsen av dig.
- Albert... - Inte den tonen tack!
Förklara dig, soldat!
Jag fick syner.
Jag såg saker. Det var så klart och tydligt.
- De tog över mig. - Vad babblar du om?
- Ta det här och åk. - Ja, sir.
Ronnie, ursäktar du oss en stund?
Alfie, nu får du förklara dig.
Du fick mig, och alla andra, att framstå som amatörer.
Så försök få mig att förstå.
Jag ville inte säga nåt.
Jag ville vara professionell.
De har kommit i flera månader nu.
Och de blir allt starkare och kommer oftare.
Jag ser döda män, Albert. Män som jag har dödat.
Synerna är så starka och levande.
Och tydliga.
- Så vad är det du säger? - Jag är orolig nu.
Jag håller på att tappa kontrollen. Det är komprometterande.
Jag såg Maya. Jag såg Catherine.
De bönade och bad för sina liv.
Jag tror inte att jag klarar det här längre.
Jag fixar det inte. Inte så här.
Det går inte.
Alfie, jag älskar dig som en son.
Och respekterar dig som soldat.
Men du vet lika väl som jag att det här inte är nån söndagsskola.
Vi startade Homefront. Vi hade regler för uppförande.
Vi svor en ed.
Vi är Homefront.
Vi är soldater. De bästa.
Vi bryter inte ihop, tvekar inte och får inga syner.
Var nu en man och ta kontroll över ditt liv. Fort.
Annars kommer det att få konsekvenser.
Det kan jag garantera dig.
Ja, sir.
Du kan utgå.
Nej! Nej! Nej!
Öppna, den är från mig.
Seså.
Underbart.
Gillar du den?
Vad var det jag sa? Nu matchar vi, vi är tvillingar.
Det är är det fånigaste jag varit med om.
Nu kan hon gå på catwalken och se ut som sin pappa.
Här är Maya Jennings, världens ledande toppmodell.
- Gulligt. - Hon gillar den.
Fixa ett rum.
- Och esset i rockärmen. - Ja.
- Grattis, Maya. - Tack.
- Nu får du önska dig nåt. - Nej, vänta.
Innan vi skär upp tårtan tycker jag att vi förtjänar ett glas... ni vet vad.
- Får jag...? - Varsågod. En liten till dig.
- Tack. - En större till mig.
- Varsågod. - Tack.
Då så.
Jag vill bara säga ett par ord.
- Kära Maya... - Det var formellt.
Kära Maya, din mamma och jag vill bara berätta...
Håll kvar den tanken.
En stor barbiedocka.
Den där utstyrseln passar dig perfekt.
Albert, killar. Vad kan jag hjälpa till med?
En härlig kopp te vore en bra början.
Fyra sockerbitar.
Jag ser att vi kom i rättan stund.
- Catherine, min kära. Goddag. - Hej, Albert.
Kära Mya, jag kunde inte glömma dig på din speciella dag.
- Grattis på födelsedagen. - Tack.
Vi öppnar den tillsammans senare.
Snälla, fortsätt med det ni höll på med.
Kära Maya, din mamma och jag älskar dig väldigt mycket.
Det har varit ett nöje att få se dig växa upp till en vacker ung kvinna.
Vi är väldigt stolta över dig.
Och vi älskar dig mer och mer för varje år.
- Grattis på 16-årsdagen. - Grattis på 16-årsdagen.
Det är dags att blåsa ut ljusen.
Glöm inte att önska dig nåt.
Alfie!
Jag dödar dig! Jag dödar dig, för helvete!
Kom igen!
Innan vi skär upp tårtan...
Nej! Nej! Nej!
Döda honom! Gör det, Alfie!
Kom igen! Gör det!
Du ska få din jävel!
Gör det!
Mår du bra?
Okej. Vem är sugen på tårta?
Hur fan kan du ta med dem hem till mig?
Det som hände i går är oacceptabelt.
Du oroade många med ditt sinnessvaga beteende.
Ursäkta, min kära.
Stig på.
- Varsågod, Albert. - Tack, kära du.
Precis som jag vill ha det. Och vilken god tårta.
Catherine, jag måste berömma din dotter. Hon visade en sån styrka häromdagen.
Hon var så driftig och släpade tillbaka bytet till huset.
Hon har sin mammas utseende och sin pappas dödarinstinkt.
Du måste vara väldigt stolt.
- Vad i helvete håller du på med? - Jättegott.
Efter kvällen igår när du bröt ihop har du frågor att besvara.
Och du har ett förtroende att reparera. Annars vill kunden bli kompenserad.
Jag pratar inte jobb hemma.
På min dotters födelsedag.
Du ska bevisa att du hör hemma bland oss.
- Och du ska göra det i kväll. - Det går inte.
Maya har fest i kväll, jag måste finnas här. Så det går inte.
Om du inte gör det här... Om du inte gör ett perfekt jobb...
Om du inte kör hem till mig i morgon och berättar att allt har gått bra...
Då är du ute på djupt vatten.
Djupt jävla vatten.
Är du klar?
Alfie, min favorit.
Bit inte den hand som har matat dig.
Du har för mycket att förlora.
Var är Maya?
På sitt rum.
Jag tyckte inte det var lämpligt att hon var omringad av torpeder.
- Vad är det som händer? - Inget, det är bara affärer.
- Du, jag måste jobba i kväll. - Alfie...
Jag vill veta varför Albert kom hit med sina män.
Det var ingen stor grej.
- Det känns som en stor grej. - Albert gjorde fel.
- Han gjorde fel och jag sa ifrån. - Som när du pratade med mig.
Cath, låt bli.
Varför svettades du?
- Varför svettades du? - Vad vill du ha av mig?
Sanningen.
Och en make.
En normal jävla man!
Helvete.
Jag har gjort upp med kunden.
Han var självklart nyfiken.
Han bad specifikt om dig.
Jag sa att du var sjuk, men att du har återhämtat dig.
Och att du känner att du är skyldig en tjänst.
Så du gör jobbet gratis. Abacis försvinnande har skapat oro.
Alla är helt galna och vill veta var han är.
Och vem som är ansvarig.
Connor, jag är verkligen orolig för Alfie.
Kan vi ses?
- Hur är det? - Inte så bra.
- Ringde du honom? - Han är på väg.
Herregud.
Maya och Jack sitter i ett träd och P-U-S-S-A-S.
- Vi är bara vänner. - Ja, vänner som vill få till det.
Du är ju galen.
Kunden vill få bort Abacis son Kamal ur bilden.
Han är hetlevrad. Och han är livsviktig för affärerna.
När han är ute ur bilden... Så är familjen i spillror.
Vi har utmärkt information. Det borde inte vara svårt-
-ens för nån i din prekära situation.
Tack för att du kunde komma. Förlåt att jag ringer så sent.
Det är inget problem alls. Det är alltid kul att se dig.
Vad är det som har hänt?
Jag tänkte fråga dig detsamma.
Kamal besöker sin mamma flera gånger i veckan.
Han har aldrig nån med sig. Du ska utföra jobbet där.
Du ska avrätta honom framför henne.
Du ska ta ett foto av henne med kroppen.
Här är ett foto av Kamal.
- Är ni redo? - Jag tror det.
Det ska bli så kul!
- Ser jag fin ut? - Nej.
- Varför säger du så? - Du är fin, men det behövs mer.
Allvarligt.
Pluta med munnen.
- Det där blir bra. - Okej.
- Är du nervös? - Ja.
Var inte det. Det kommer att bli så roligt.
- Ja? - Vänta lite.
Ta nåt att dricka så går det bra.
Herregud. Han är här.
- Var inte nervös. - Kom igen.
- Vad var det där i dag? - Ingenting.
Ärligt talat. Albert ville bara prata med Alfie.
Och han ville ge Maya en present.
Samma struntprat som Alfie kom med.
Jag vet att nåt är riktigt fel.
Jag är rädd.
Snälla.
Du, Cat. Det är...
Det här är mellan er två. Jag ska inte lägga mig i.
Du tillhör familjen.
Alfie säger inget.
Ni stod i vårt vardagsrum och skrämde min dotter.
Jag måste förstå. Jag behöver skydda min familj.
Om du bryr dig om oss alls så skulle du berätta.
- Är du beredd? - Var lugn bara. Nu kör vi.
Om du gör det här får vi kunden tillbaka.
Tilliten är tillbaka.
Då kan vi lägga hela det här sorgliga klanteriet bakom oss.
Den här gången får du jobba själv.
Vi kan väl gå iväg och mysa?
Kanske det.
- Föräldrarna dödar mig om de får veta. - Det kommer inte hända.
De har också varit unga.
På vilken fest sitter man bara och kollar på film och äter popcorn?
Kom igen.
Vi kan väl prata? Och mysa tillsammans?
Alfie nämnde en sak för mig.
Han dödar mig om han får reda på att jag har pratat med dig.
Han har gått igenom en del saker på senaste tiden.
Och det är inget bra.
Och det är saker som...
...besvärar honom.
Han vill ha en förändring.
Han ser saker.
- Syner? - Han ser dåliga saker.
Det står ivägen för hans jobb. Det underlättar inte för nån.
Vi måste hjälpa honom.
Du vet, putta honom i rätt riktning.
Hålla honom på rätt spår.
Jack... Låt bli.
Vad är det som är fel? Vi gillar ju varandra.
Och vi är vuxna.
Gillar du inte mig?
Jag gillar dig verkligen, men jag vill vänta.
Visst.
Om du gillade mig så mycket som jag gillar dig skulle du inte behöva vänta.
Jag måste gå på toaletten.
Du... Jag ber om ursäkt.
Det var inte meningen att pressa dig.
Jag vet att du är en bra tjej.
Det gör dig ännu hetare. Jag är ledsen.
Jag vill bara få vara nära dig.
Jag väntar gärna.
Fan!
Kom igen då! Jag väntar! Var inte blyg!
För oss?
Det är en sak jag har velat berätta för dig.
Det är säkert helt fel av mig att säga det här.
Jag hoppas att han inser hur lyckligt lottad han är.
Du är den vackraste kvinnan jag har sett i hela mitt liv.
Connor, kom igen.
Sättet du ser på mig.
Som du ser på mig nu.
Bara genom att vara här...
Jag måste skydda min familj.
Och rädda mitt äktenskap.
Var inte blyg! Jag är beredd, jävla nolla!
Fan ta dig!
Jack? Vad är det?
Maya... Maya behöver hjälp.
Herregud. Jösses.
Herregud! Maya?
Ring ambulansen nu! Maya!
Ta det lugnt.
Du har mig. Jag är säker på att vi kan hitta en lösning.
Jag har massor av pengar.
- Jag betalar dubbelt så mycket. - Precis vad din pappa sa.
Dra åt helvete!
Ursäkta mig.
Hallå?
Vilken jävla grej.
Cath?
Lugna dig. Ta det igen.
Stanna kvar där du är så kommer jag. Jag kommer, stanna bara.
- Var är hon? - Därnere.
- Var? - Rum 22.
Vad har de sagt?
Hon är okej. Hon är stabil.
Alfie, du är täckt av blod.
Jag mår bra.
- Vad gör du här? - Ta det lugnt, Alfie.
Cath ringde mig. Jag vill bara hjälpa till.
- När då? - Va?
När i helvete ringde hon? Vilken tid?
- Jag vet inte, tidigare. - Lägg av, Alfie.
Före eller efter det som hände Maya?
Före, okej? Jag är orolig för dig. Det är vi alla.
- Jaså, är det så? - Ja.
Det jag behöver just nu är att du försvinner härifrån!
Och låta mig få vara med min familj.
Visst, Alfie.
Det är inga problem alls.
Inga problem.
Droger?
Så gör inte Maya. Hon är inte sån.
Nån har gett dem till henne.
Alfie?
Vem gjorde det här? Vem gav henne skiten?!
Vem bär ansvaret för att hon har hamnat på sjukhus?
Det var Jack.
De gick en trappa upp. Han hittade henne.
Ställ dig upp. Upp!
Vad i helvete har du gjort din jävla kloakråtta?
Det var inte jag.
Du lurar i min lilla flicka droger.
Och sen ljuger du mig rätt upp i ansiktet!
- Min lilla flicka ligger därinne. - Alfie, sluta!
Om du ger unga droger så ska du fan få betala för det.
- Sluta, Aflie. - Han är bara en pojke.
Du kommer att få betala. - Min flicka ligger därinne,
- Alfie, lugn. - Connor, för helvete!
Min flicka ligger därinne!
Gör nåt för tusan!
Skjut!
Albert...
Alfie! Jag hörde att du har haft en jobbig natt.
Nu ska du förklara dig! Du skickar ut mig på självmordsuppdrag!
Inte om du inte pratar från andra sidan nu. - Är det du, Alfie?
Nej...
Jag trodde stenhårt på dig, Alfie.
Bra jobbat. Mycket bra.
Nu är du sannerligen tillbaka i gemet.
Kom. Berätta allt för mig.
Du har verkligen inte tappat stinget. Skål!
Seså, Alfie. Var lite glad.
Jag var tvungen att testa om de rätta takerna sitter i än.
Kunden hade inte nöjt sig med att du dödade Hakans idiot till son.
Kamal skulle inte ens kunna driva en hamburgerrestaurang.
Jag sa till kunden att du ensam skulle avrätta Kamal.
Slå organisationen i bitar och döda alla nyckelpersoner på en enda kväll.
Han trodde inte sina öron och trodde att jag är lika galen som du.
Och sen dödade du halva Turkiet.
Salute, Alfie. Salute!
Jobbet är klart. Mitt rykte är på topp igen.
Släpp mig nu.
Du har avgett ett livslångt löfte till dina bröder och vapen.
Såna är reglerna. Och de måste, och ska följas.
Jag har fått tag i väldigt lockande information.
- Albert, jag klarar det inte längre. - Grainger.
Du hör ju inte vad jag säger, Albert. Mitt tillstånd äventyrar allt.
Säg det till de fem turkarna hemma hos mamma Abaci.
Du är den bäste, Alfie. Det är du fortfarande.
- Peter Grainger. - Jag såg honom brinna.
Han har blivit brandsäker och har köpt ett hus vid kusten i Kent.
Albert, jag ber dig som vän. Män emellan.
Snälla, släpp mig. Jag behövs hos min familj.
Familjen, säger du?
Så du har glömt dina bröder?
De var villiga att göra allt för dig.
Villiga att dö för din skull.
Vi är din familj.
Vi är din närmaste familj före din familj.
Vi tillhör Homefront.
Jag kommer att förlora dem, Albert.
Ja, det kommer du.
Det kommer jag själv att se till!
Jag tänker inte ha fler såna här konversationer med dig!
Du ska lyda mina order. Avsluta det du har påbörjat.
Du ger dig av i dag.
Och när du kommer tillbaka vill jag inte höra det här patetiska gnället mer!
Är det uppfattat?
Förstår du vad jag säger?
Förlåt.
Nej, nej, nej.
Jag skäms så.
Maya, alla begår misstag.
Det är en del av att växa upp.
Och det är såna ögonblick man lär sig av.
Och jag vill inte erkänna...
...att du inte är min lilla flicka längre.
Du har vuxit upp till en vacker ung kvinna som gör mig väldigt stolt.
Men en sak ska du komma ihåg.
Jag och mamma kan bara guida dig.
I slutändan är det du som får ta dina beslut själv.
Och... Leva ditt eget liv.
Jag gillade honom verkligen.
- Jag gjorde inte... - Glöm det.
Glöm det.
Du är en kärleksfull och tillitsfull person.
Du måste bara lära dig att lysssna på det här.
Och släpp inte in de onda.
- Pappa, jag vill slå ner honom. - Nej, det vill du inte.
För du är min duktiga tjej.
Och din pappa har dessutom redan fixat det.
Vi kan väl kalla det för en till födelsedagspresent?
Jag är så ledsen för att jag inte kunde skydda dig.
Det hade du inte kunnat.
Jag har lärt mig en läxa. Ingen pojkvän än.
Det är musik i mina öron.
Maya, jag avskyr att behöva lämna dig.
Men jag har lite saker att ta hand om.
Jag kommer tillbaka i morgon.
Jag saknar dig redan.
Jag älskar dig.
Herregud.
Du, Cath... Allt jag har velat är att kunna skydda er två.
Och det har jag misslyckats med.
Och nu är du fast i det här livet med mig.
Jag är verkligen ledsen för det, Catherine.
Jag kan inte leva såhär längre.
Vi kan väl försvinna och börja om på nytt?
Jag önskar att vi kunde det.
Men de kommer aldrig att ge sig.
Vi är alla i fara nu.
Du måste hålla dig inomhus nu, lås dörrarna och prata inte med nån.
Och jag menar ingen. Inte ens Albert eller Connor. Ingen.
Förstår du?
Jag är tillbaka i morgon och löser det här.
Alfie?
Hur då?
Följer Connor med dig?
Nej.
Det här jobbet gör jag själv.
Det här blev ju bra. Vad säger du?
Vädigt fint. Och du har lyckats behålla hans elegans.
Så, vad händer med Alfie?
Han har blivit knäpp, Albert.
Han hör inte hemma i Homefront längre.
Översten, låt mig ta hand om det.
Må så vara, men...
Han är bara en pojke.
- Connor. - Hej, Cat.
- Hur är det med dig? - Jag har mått bättre.
- Men jag överlever. - Det låter inte så.
Jag kommer inte att kunna pussa på nån på ett tag.
- Hur är det med Maya? -Hon vilar, tackar som frågar.
Det var så lite.
Hör på, Cat...
Det är en sak jag har velat säga.
Det var inget skämt när jag la korten på bordet.
Jag tycker så mycket om dig.
Jag vet att du älskar Alfie, men han är inte som han var.
Jag måste få veta om vi har en chans tillsammans. Alls.
Connor...
Jag älskar Alfie.
Är det ditt slutgiltiga svar?
Okej. Då ska jag inte säga mer om den saken.
Jag ska inte stå i vägen för er kärlek.
Connor, du har varit en riktig vän till familjen.
Ni är som min familj.
Du är alltid välkommen. Maya vill gärna träffa dig.
Hon kan behöva muntras upp.
Jag har mycket att göra på jobbet de kommande dagarna.
Men jag tänkte hälsa på när jag är hemma igen.
- Åker du till nåt trevligt ställe? - Till kusten.
Har Alfie inte berättat det?
Jösses!
- Minns du mig? - Snälla, nej!
Jag har lidit nog.
Se på mig.
Se på mig! Du har tagit allt.
Inte allt.
Peter, lugna dig.
Och ställ dig upp.
Peter, lyssna på mig. Allt kommer att bli bra.
Lugna ner dig och ställ dig upp.
Snälla, gör mig inte illa.
Det här är din turdag, Grainger.
Jag är på mitt mest filosofiska humör.
Jag ska inte göra dig illa.
Vad vill du?
En kopp te med två sockerbitar.
Så...
Varför har du kommit hit?
Jag har skickats hit för att avsluta det jag påbörjade.
Men vet du vad? På senaste tiden...
Senaste tiden har jag ifrågasatt saker.
På riktigt alltså.
Jag måste få fråga en sak.
Hur går det med brudarna. Du vet...
Jag måste betala.
Men vanligtvis vägrar de.
Peter, jag vet att det här inte hjälper.
Men jag känner att jag måste be om ursäkt.
Det var bara ett jobb.
Jag visste att jag inte kunde leva med mig själv om jag inte vittnade.
Jag hade bara inte räknat med att behöva leva så här...
Ibland önskar jag att jag hade dött den dagen.
Hör på noga nu.
Männen jag jobbar med är väldigt farliga.
Jag kommer att behöva bildbevis på att jag var här.
Att jag avrättade dig.
Om de får reda på att du lever så gör du inte det länge till.
Du måste ge dig av härifrån. Nu.
Så långt bort som möjligt.
Du måste göra dig osynlig.
Det här var minsann en god kopp te.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Tack.
Jösses. Kolla in det där.
Han ser ut som Freddy Kruger.
Vad i helvete gör du här, Connor?
Jag är här för att döda dig, Alfie.
Jag såg när ni drack te, innan jag sköt vår vän här.
Och jag funderade för mig själv:
"Det är en utmärkt idé."
Så nu sitter jag här med en god kopp te.
Herrejävlar, Alfie.
Vem hade trott att det skulle sluta så här?
- Din jävel, Connor. - Inte så.
Inga hätska känslor nu.
Det här är ditt eget fel. Du har ju blivit helt galen.
Albert tog in mig. Han gav mig ordern.
Att du har hittat Jesus innebär inte att jag har det.
Jag är fortfarande det du var. En soldat.
Jag tillhör fortfarande Homefront.
Och jag tror på att följa order.
Oavsett hur smärtsamt det blir.
Och vad är det för jävla order?
Herregud, Alfie. Tvinga mig inte att säga det.
Okej. Visst.
För det första så är det smärtsamt uppenbart att du har sabbat allt.
Jag får till och med göra ditt skitjobb.
Och?
Jag ska ta hand om Cath och Maya.
Våga inte. Våga inte, för helvete!
Jag har ingen aning om hur jag ska göra.
Och mellan dig och mig så älskar jag Cat.
Jag menar bokstavligen. Jag älskar henne verkligen.
Jag vill att hon blir min.
Hon är verkligen en riktigt snygg kvinna.
Jag är ledsen att behöva säga det, men ärlighet varar längst.
Jag tror hårt på att lätta på hjärtat. Hur ska jag annars säga det?
Connor, hör på mig nu. Gör inte så här.
De är mina tjejer, mitt blod. Och de är civila.
De är inte civila, Alfie!
De har kopplingar till dig! De vet för mycket!
Vi är för helvete Homefront!
Inga lösa trådar!
Det är så det alltid har varit.
En sak ska du veta: Det jag gör, gör jag med ett tungt sinne.
Som du säger, kapten: "En order är en order."
- Trevlig resa, Alfie. - Vi ses i helvetet.
Cat...
Det är okej. Lugn nu. Du gjorde helt rätt.
Lägg ifrån dig vapnet nu.
Det är okej. Det är lugnt.
Catherine, hör på nu.
Du räddade precis mitt liv.
Våra liv.
Mayas.
Du var tvungen att göra det.
Hör du det?
Du var tvungen.
- Var är Maya? - Hon är utanför, i bilen.
Bra. Det är bra.
Du frågade mig hur vi kan bli fria.
En normal familj.
Det finns bara ett sätt.
De måste dö.
Allihop måste dö.
Maya?
Jag har ett par saker jag vill berätta.
Och det är ett par saker jag vill visa.
Du kommer att bli chockad.
Men du måste försöka förstå, okej?
Det finns inget jag hellre har velat...
...än att skydda dig och mamma.
Saker som jag har gjort...
Beslut som jag har tagit innan jag träffade din mamma...
Alla de sakerna har kommit ikapp oss nu.
Vi är i stor fara. Vi är i en dålig situation.
Vi måste kämpa emot dem.
Som en familj.
Du måste vara stark.
Sen berättar jag vad vi ska göra.
Ni vet att jag älskar er mest av allt.
Och sen lovar jag...
Jag lovar att ingen kommer att fara illa.
De kommer att ge sig på oss.
Vi har inte mycket tid.
Vår starkaste position är hemma. Tillsammans.
Jag har vapen och jag ska lära er använda dem.
Jag gissar på att det kommer tre män.
De är oresonliga. De är väldigt farliga och väldrillade.
De kommer inte att tveka. Det ska vi inte heller göra.
De måste dö. Det står mellan dem och oss.
Och det är inte vi som ska dö.
Oroa er inte. Det här är mitt jobb.
Och jag är den bäste.
Alfie?
Alfie? Var är du?
Din jävel. Jävel.
Percy, ju färre det finns av såna som dig desto bättre.
Ta honom, Moses. Nu.
Lägg ner den, Alfie.
Du kan väl ta hand om damerna, Percy?
Duktig pojke.
Det här är inte nödvändigt, Moses. Jag vill bara sluta.
- Och vara med min familj. - Det är bäst att du intar position.
För nu ska du få!
Kom igen nu.
Ställ dig upp så att vi kan slåss på riktigt.
Upp med dig!
- Hallå? - Upp med dig!
Mrs Jennings? Kom ut är du snäll.
Kom igen. Upp med dig!
Få se hur bra du egentligen är. Din jävel! Kom igen!
Släpp vapnen.
Ja, just det. Självklart.
Gå in i rummet och sätt dig på sängen.
Vet du vad, mrs Jennings?
Jag är inte här för att skada dig.
Jag är här för att döda dig.
Ja...
Visst är det lite läskigt?
Var är lilla Maya?
Prinsessan? Farbror Percy är här.
Stanna där du är, Maya.
Vill du se vad som finns inuti mammas hals?
- Bra val, prinsessan. - Jag älskar dig, Maya.
Du är så söt när du gråter.
Är ni okej?
Titta på mig? Hur gick det?
Du räddade mig!
Hör på nu. Ring ambulansen och se till att mamma kommer till sjukhus.
- Vart ska du? - Jag ska avsluta allt det här.
Välkommen.
De var de allra bästa, Alfie.
Men inte lika bra som jag.
Så...
Här är min sista order.
Din hals kommer att skäras av, du töms på blod och stoppas sen upp.
Sen bevaras du vackert som man. Och soldat.
Sen kan jag titta på dig varje dag och minnas min vackra pojke.
Sen tar vi din familj.
Så att de får vara tillsammans med dig. För alltid.
I Jennings-flygeln.
Ditt ansiktsutrryck, Alfie.
Det går inte att ta fel på den kärlek du känner för din familj.
Men det har gjort dig så svag.
Skål för dig, Alfie.
För hälsan.
Äntligen.
Jag har aldrig varit med om nån lättare. Vilket skämt.
Ronnie...
Dra åt helvete!
Jag älskade honom som en bror.
Och dig som en son.
Men förrädare...
...kan inte tolereras.
Du krossade mitt hjärta, Alfie.
Allt som vi lyckades med...
Allt som vi stod för.
Skåla med mig, min son.
För gamla tiders skull.
Inte? Nå...
Skål...
Skål för dig, Albert.
Nu är du glödhet, gamle vän.
Maya? Det är jag.
Det är pappa.
Det är över.
Allt är över.
Säg till mamma att jag är på väg.
Pappa är på väg hem.
Jag älskar dig.
Man ska alltid ta väl hand om de saker man älskar mest.